ARTHUR I MALTAZARDOVA OSVETA Preveo: Nebojša Šimić/nebojsa66
Sunce!
Buđenje!! Buđenje!!
Hajde, hajde. Idemo. Požurite.
Hajde.
Ovamo!
Ovuda!
Idemo, dečki. Idemo, idemo!
Dobro, idemo!
Četiri, četiri, dosta!
Dobro, krenite!
Grožđe, maline...
Orasi...? Nemam oraha!
Orasi!!!
To!
Da vidimo ovoga. -Brzo! Sunce izlazi!
Smiri se, dečko. Sunce će morati pričekati.
Radijalne i meridijanske linije se križaju i presijecaju u centru sile što je...
...upravo ovdje.
Nevjerojatno. -Vau.
(Čekaj!)
Kako vi to zvala? Ja željela svježe voće!
Da ga jedva poljubila jutarnja zora. Ne željela praviti žele.
To je za gala večera. Kraljevska večera punog mjeseca.
Želim najbolje, najbolje, najbolje... najbolje!
(Shvaćate?) -Da, najbolje. Oprostite, kuharu.
Dala to mravima.
(Ma što radite?)
Sakrijte tučke prije nego ih pčele vide.
Mamma mia!
Pokret, pokret. Svi gore. Svi gore!
Penji se gore! Brže!
Idemo. Spremni?
20 stupnjeva... udesno.
Pali!
20 stupnjeva ulijevo.
(Ma što uradila?!) Izgubila smo previše vremena. (Idemo! Idemo!)
O, ne, ne, ne!
Ne, ne, ne. Nemoj ići tamo...
Pokoj ti duši.
Imam te, ti mala leteća napasti!
Nisi sad više tako zujava, zar ne? Dušo, uspjelo je. Moja zamka s medom. Pogledaj.
Gdje si? Ne vidim te, dušo. -Ovdje sam. Ovdje.
Je li pas dobro? Je li ga ubola?
Ne, stala si mu na rep. Ne brini, preživjet će. Pogledaj ovo.
Pogledaj te dlakave male nožice i tu glavu.
Uplašio si me. -Ja? Ti ličiš na izvanzemaljca. Skini tu suludu masku.
Pčela te sada ne može ubosti. Držim sve pod kontrolom.
Jadnica mala. Sigurno se guši bez zraka.
Tako je. Lišit ću je muke. Donesi sprej.
Priroda te hrani svaki dan.
Jednog dana ti ćeš nahraniti prirodu.
Narastao sam, ali sam još uvijek puno manji od vas.
Ovo je velik dan jer označava kraj inicijacije.
Prvo si prošao ispit drveta.
Prevazišao si dosadu prvih nekoliko sati.
Uspio si otvoriti svoja čula, jedno po jedno.
A onda svoje srce.
Sve do onda kada si čuo otkucaje srca drveta.
Čuo si ga kako diše, čuo si ga kako se smije...
Sjedinio si se sa drvetom.
Čak si zavarao i pticu.
Drugi ispit je bio teži jer si morao pridobiti prihvaćanje mineralnog svijeta.
Još jednom je strpljenje bilo pokazatelj mudrosti.
Izdržao si dok ti kamen nije otkrio svoja sjećanja.
Koja su golema jer je bio na Zemlji od početka vremena.
Taj kamen je vidio rođenje čovječanstva.
Vidio je kako je čovječanstvo raslo iz crva i počelo puzati.
Treći i posljednji ispit je bio najvažniji
jer je značio ponovno povezivanje sa životinjskim carstvom.
Učenje jednostavnih radnji, bitnih radnji.
Radnji koje sjedinju sve te obitelji koje su tako različite
ali su dijelile isti dom od početka vremena.
Prošao si ispite.
Poput Mjeseca si...
pun i cjelovit, sjajan i odvažan.
Uskladio si se s prirodom.
Štiti je i ona će štiti tebe.
Hoću.
Mislim da ti pokušava nešto reći.
Mislim da ste u pravu.
Imam ga.
Vidiš...
Jedan je ostao. -Da, nisam ga vidjela.
Dušo, znaš da ja volim životinje i...
...insekte. Slama mi srce što ću ubiti ovu pčelu.
Ali čula si doktora. Arthur je alergičan na pčele i najmalecniji ubod bi bio fatalan.
Želiš riskirati da naš anđeo bude uboden u nevinoj igri lovice? -Ne, moja beba. Jako ga volim.
Vjeruj mi, dušo, ovo mi nije zadovoljstvo. Ali to je jedini način.
Pčela ili Arthur.
Ne brini mali prijatelju, izvadit ću te.
Žao mi je zbog ovoga.
Pobrinut ću se da se ne ponovi.
Idi, idi, idi! -Hajde, dođi. Požuri, požuri. Napuni oružje. Idemo.
Ne, ne, ne, ti prva!
Hajde, podigni čašu.
Otišla je. Pčela je nestala.
Dušo, znam da pčele lete, ali ako se ova ne zove Houdini neće izaći iz ove čaše.
Armand, dušo, kunem se. Pogledaj sam, nestala je. -Ne mogu vjerovati.
Kako je to napravila?
Pa, kažu da ti med daje energiju. Možda je pčela pojela toliko pa je podigla čašu.
O, Rose, molim te. Da ja pojedem tonu meda misliš da bih mogao podignuti kuću iznad glave?
Ne, ne. Mora postojati logično objašnjenje.
Možda je rupa u čaši. Ne.
Ili je možda imala pomoć izvana.
Otisci prstiju. Pogodak.
Zdravo, anđele. -Zdravo, bako.
Netko treba kupku. Zapravo dvoje. Što ste vas dvoje radili?
Bio sam na inicijaciji kod Bogo Matassalai. -Vidim. Izgleda da moram prati rublje.
Hoćeš li pomoći djedi s ovim stvarima? -Da, gospođo.
Kako je prošlo?
Arthure... -Uspio sam. -...tako se ponosim tobom.
Zaista si moj unuk.
Srcem i dušom.
Znači i ti si prošao ispit? -To je bilo davno. Ja sam već bio odrastao.
Biti iniciran tako mlad je veliko postignuće.
Hvala, djede. -Jesi li grlio drvo? -Osam sati!
Dao sam ptici da mi sleti na ruku. Mislila je da sam dio drveta. Bilo je tako cool.
Divno. A koji si ples izabrao? -Sivoliki kamen kod malog jezera.
Odličan izbor. A jesi li našao dabrovu kuću da se odmoriš?
Ne, nisam našao dabrove, pa sam izabrao medvjeda. -Medvjeda?
Spavao si s medvjedom?
To zaslužuje pravu nagradu.
Predsjednički vagon. -Predivan je. -Što čekaš? Idi ga isprobaj.
Medvjed.
Zdravo, dušo. -Zdravo, mama!
Rose, koliko još dugo moram ležati ovdje s ovom glupom gazom na čelu?
Još pet minuta, dušo. Tako piše u knjizi. Opusti se.
Kako da se opustim s ovim opeklinama po licu? -Barem znaš da sprej radi.
Otići ću u trgovinu gđe. Carwell i kupiti paket "Super bombardera".
Čim se opet osovim na noge pobrinut ću se za sve jezive bubetine miljama okolo.
Ne, odlazi.
Požuri, opasno je ovdje za tebe.
Što si rekla? -Ništa, dušo.
Samo sam razmišljala na glas o toj pčeli.
Sigurno je jako pametna kad je pobjegla iz tvoje zamke. -Pametna? Mislim da nije.
Mozak joj je veličine vrha pribadače, lakše su od pera a ti očekuješ da misle?
Ljudski mozak je težak više od kilograma. Razmisli.
Treba ti vraški dobar mozak da...
Telefon, na primjer...
Ili televizor, iako ga mi nemamo.
I automobil. Misliš da je pauk izumio automobil?
Pčele oslikale Sikstinsku kapelu? Da su komarci napravili Rodinova mislioca? Mislim da nisu.
Pa poezija i glazba.
Misliš da je ikoji kornjaš skladao nekakvu glazbu? -Ne, naravno da nije.
Da ne spominjem arhitekturu. Empire State Building.
Most Golden Gate. Misliš da gomila šišmiša može napraviti most?
Putnici prvog razreda... ukrcajte se.
Platforma broj jedan, vlak upravo kreće.
Odmaknite se, molim vas.
Hej, mama. Što ima? -Reci ti meni. -Ništa.
Samo se igram. -Stvarno? -Djed mi je poklonio novi vlak.
Da vidim.
Što to radiš? -Provjeravam ima li ilegalnih useljenika.
Kao da imam nešto za sakriti.
Znam da si pustio pčelu, a alergičan si na njih, sjećaš se?
Znam, mama.
Ali ako se ti i tata uhvatite u zamku učinio bih sve što mogu da vas spasim.
Vrlo lijepo od tebe. Ali ta je pčela ubola tvog oca.
Jedan ubod ga neće ubiti. -Nadajmo se da neće.
Dođi, vrijeme da se otuširaš.
Čist ko' suza.
Ne valjaj se sada po zemlji.
Imam te.
Misliš da je med sladak?
Jesi li ikad okusila osvetu?
Taman.
Isuse, uplašili ste me.
Možete li se pomaknuti u stranu? Na liniji paljbe ste.
Ovo drvo je staro više od 200 godina. Vidjelo je kako otac tvog oca dolazi na svijet.
Ako je pružilo utočište košnici sigurno ima svoje razloge. -Oprostite
ali nema drveta na svijetu koje ima autoritet nada mnom.
Ja sam vlasnik ovog drveta. Na mojem je posjedu.
Zato mi se maknite s puta. Moj posjed, moje drvo, moj kamen.
Ne, to je moj kamen. -Tvoj kamen...
Možda i jest.
Ali tim pčelama sljeduje njihovo. Vratit ću se.
Pogledaj ti to. Još uvijek imaš boje na licu.
Ne želim da se više igraš rata. Rat nije lijep, znaš? -Nije to ratnička boja, mama.
To su vječne boje prirode.
Danas su me primili u Sivi krug. Večeras je velika zabava.
To je lijepo, dušo. -Da, deseti je Mjesec. Minimoji pripremaju gozbu u moju čast.
Mini... Mini-što? -Minimoji.
Svi će biti tamo i ponovo ću vidjeti Seleniu.
Gdje je točno ta zabava? -U vrtu.
Dok god ostaneš u vrtu možeš ići gdje god želiš.
Dobro.
Vatrogasce, molim.
Isuse, uplašio si me. -Ti si se uplašio? Jesi se pogledao u ogledalo?
Ubola me pčela. -Mora da je na steroidima. Izgledaš kao da te ubola 100 puta.
Ubola me jednom, u stražnjicu. Halo? -Nazvat ću vas kasnije.
Moje lice, to je vaša kćer zaslužna, sa sprejem.
Je li pčela još uvijek živa? -Nažalost, da. Ovog puta je izbjegla smrt. Ali ne zadugo.
Našao sam košnicu u šumi.
Dragi moj Armande.
Podsjetit ću te da iako je moj do tvoj dom i dalje je moj dom.
A kad kažem moj dom mislim na ovu kuću i predivne vrtove
koji uključuju drveće i biljke koji su toliko dragi da rastu ovdje
i sve životinje i insekti koji nas počašćuju svojom prisutnošću.
Uključujući...
...i pčele.
OK.
Još nešto, Arthure.
Tko je ta Selenia? -Ona je princeza. -Stvarno?
Kakva je ta princeza? -Hrabra je. Pametna je.
Nikad se ne boji. Osim vode.
Kako izgleda?
Ima smeđe oči.
Crvenu kosu, kao zalazeće sunce.
I kad se smije... liči na...
...anđela.
Ima li šanse da si se možda malkice zaljubio? -Ne.
Ne pričaj gluposti, mama. Ona je...
Prestara je za mene. Ima više od 1000 godina.
Bože, u pravu si. To jest prestaro za tebe.
Mislim da ne trebaš viđati nikoga iznad 500.
Dušo, spakiraj torbe, odlazimo večeras. -Ali, tata.
Trebali smo otići sutra. -Promjena planova. Lakše će biti voziti večeras.
Manje prometa i hladnije. -Ne, ne, ne možemo otići večeras.
Zašto? -Zato što...
Zato što je deseti Mjesec. -A što se događa desetog Mjeseca?
Pretvaraš se u vukodlaka? -Dušo, ne govori takve stvari. Znaš koliko sam praznovjerna.
Bože. Arthure, zurio si u mjesec protekla 2 mjeseca. Vrijeme je da se spustiš na zemlju.
Jer ako je moja matematika dobra kao tvoja škola ti počinje za dva dana.
Mama, molim te, radit ću što god hoćeš čitave godine. Bit ću najbolji sin na svijetu.
Čekao sam ovaj trenutak mjesecima. Ne mogu sada otići. Preklinjem te.
Samo par sati. Par minuta.
Moram je vidjeti.
Dušo?
Armande, dušo, malo je prenagljeno. Osim toga bilo bi nepristojno otići sada.
Moja majka je cijeli dan pravila večeru a moj otac je... -Ne, ne, ne...
Nemoj da počnem o tvom ocu. On misli...
On misli da je njegov dragi vrt važniji od unukovog života.
Arthure, hajde. Obuci se, spakiraj torbe. Čekat ću u autu.
Žao mi je.
Evo. Sve sam vam spakirala, samo podgrij u pećnici. I svježih jaja. -Hvala.
Žao mi je, mama. Znaš kakav je Armand. Uvijek je u žurbi.
Hoćeš da ti donesem još nešto? -Da.
Maramicu ili dvije. -Naravno, izvoli.
I ti ćeš meni nedostajati, Alfrede.
Vratit ću se za Božić. Bit će snijega, možemo se igrati Eskima.
Možeš biti Bijeli očnjak.
Alfrede...
moram te ostaviti sada.
Shvaćaš? Odlazim.
Što je?
Što vidiš?
Jesi li zato lajao?
To je samo pauk.
Nosi nešto.
Hvala.
Zrno riže.
Nešto piše.
Moj Bože!
Djede, primio sam poruku. Od Minimoja. U opasnosti su. Moramo nešto učiniti.
Smiri se, Arthure, smiri se. Kakvu poruku? -Evo, na ovom zrnu riže.
Pauk mi ju je dao. -Obično Minimoji šalju poruke na lišću opalom... -Znam, ali pročitaj djede!
Molim te! -Oprosti. Da, naravno.
Ah, Arthure. Požuri se, sine, kasno je, a čeka nas duga vožnja.
Samo sam se opraštao od djede. -Naravno.
Poruka na zrnu riže kaže...
..."Upomoć".
Jesi li siguran?
Definitivno.
Ali ja ne mogu to učiniti večeras. Samo ih ti sada možeš spasiti. -Neće biti lako.
Ali vidjet ću što mogu učiniti. -Dobro, Arthure, mislim da je to dosta opraštanja.
Da vidim možemo li se vratiti brže nego što smo došli.
Alfrede.
Alfrede, Alfrede, polakše.
Alfrede!
Pusti ga. Vratit će se.
Ionako se boji mraka.
Ne brine mene mrak.
Vidiš? Arthur je imao pravo. -Taj dečko ima preveliku maštu.
Učinit će sve da vidi svoju princezu. Makar morao izmisliti priču o poruci na zrnu riže.
Nisi li mi ti rekao da Minimoji komuniciraju jedino lišćem. -Da, naravno.
Ali ovo je hitan slučaj, morali su naći nešto manje da ga pauk može nositi.
Vas dvojica ste odličan par. Podsjeti me koji od vas dvojice ima 12 godina? -Daisy.
Ovo nije smiješno.
Možda su Minimoji u pravoj opasnosti a ja ne mogu samo sjediti skrštenih ruku. Moram pomoći.
Minimoji su stari tisuće godina. Preživjeli su mnogobrojne katastrofe.
Ja nemam tisuću godina. Neću živjeti dovijeka.
I ne želim te opet izgubiti.
Jesi li čula to? -Ne. -K vragu, kiša će.
Možda trebamo stati na benzinskoj. -Mislim da trebamo nastaviti i biti ispred oluje.
Dušo, moram stati. Nemam više vrećica ako Arthuru ne bude dobro.
Dobro, vidim. Stat ću.
Pet minuta, dobro? Ništa više.
Mogao bih provjeriti ulje odmah.
Moram na... toalet. Hvala.
Ne, u redu je, ne trebamo goriva. Hvala.
To! Dobar je osjećaj imati sve opet pod kontrolom.
Alfrede...
Upravo si mi spasio život i bit ću ti vječno zahvalan.
Sve u redu, Rose?
Dobro.
Osjećam se puno bolje.
Pogledaj ti to. Zaspao je. -Dobro.
Onda mu se neće činiti tako duga vožnja.
O, moj Bože. Arthur je bio u pravu.
Arthure? Što radiš ovdje?
Jeste li imali nesreću?
Pobjegao sam. -Pobjegao si? Ne možeš to učiniti. Gdje su ti roditelji? Bilo tko?
Ne smijemo gubiti ni trena. Bogosi su spremni.
Trebam teleskop. -Teleskop?
Tele... Teleskop...
Teleskop, naravno! Teleskop!
Tri četvrt okreta ulijevo za tijelo...
Tri četvrt okreta udesno za um...
I jedan cijeli okret za dušu.
Ne, ne sad. Molim te.
Ne.
Ne!
Ne vjerujem.
Arthure, žao mi je, ali nebo je odlučilo.
Minimoji će morati riješiti to sami. -Misliš da bi tražili pomoć da mogu to riješiti sami?
U velikoj su opasnosti, djede. Trebaju nas.
Je li svjetlost jedini način da im se pridružim? Postoji li drugi način?
Znate, za hitne slučajeve? -Postoji povijušama... -Povijuše.
Savršeno, spreman sam. Što moram učiniti? -Arthure...
Povijuše su jako opasan način prelaska.
Tu su metodu su naši preci koristili prije nego je teleskop izumljen.
Puno i je umrlo u pokušaju. -Djede... Ako se nešto dogodi Seleniji ja ću isto umrijeti.
Od slomljenog srca.
Moram pronaći način da dođem do njih. Ja sam im jedina nada. -Znam, Arthure, ali...
Ti si još uvijek tako malen dječak.
Gle...
Imaj vjere u mene, djede.
Vratit ću se.
Spreman sam.
Kad budeš u povijušama, nema povratka. Moraš izdržati do kraja koliko god...
...postane bolno. -Ne brini se za mene.
Pazi na baku.
Hoću.
Priroda pripada tebi. Ti pripadaš prirodi.
Sada, povucite!
Vucite!
Požurite se. Vucite, jače!
Ponovo. -Molim vas, prestanite! -Ne možemo sada prestati!
Molim vas, prestanite! -Vucite jače!
Ponovo. Jače!
Vucite jače! Vucite!
Moramo izvući svu vodu iz njegovog tijela. Ponovo vucite!
Ne!
Jače. Vucite!
Skoro smo gotovi. Vucite opet!
Stanite!
Je li uspio? -Da, mislim da je.
Sada je na njemu. -Kako će se vratiti? -Sutra će biti svjetla da se otvori prolaz natrag.
Ne smije ga propustiti. -Ako propusti? -Ako propusti...
...morat će čekati deset Mjeseca.
O, Rose, što je?! Zašto vrištiš?! -Arthur... Pretvorio se u vuka.
Vidiš, rekla sam ti da se ne šališ u vezi toga.
Rose, to je Alfred.
Alfred... naravno.
Žao mi je. -Ne, ja sam kriv.
Nisam ti trebao pričati sve one priče o vukodlacima.
Sada se osjećam tako glupo.
Misleći da se Arthur može pretvoriti u vuk...
Arthur? -Arthur?
Arthure?
Moj Bože.
To je bio vraški pad.
Zdravo.
Oprostite, nisam vas mislio uvrijediti. Molim vas, čekajte.
Koga mi to imamo ovdje? Mali čupavac se opet zaželio puta.
Da si nazvao prije stavio bih te na popis. Tako si mogao ući kroz vrata.
Jack, napuni mu. Ovo ja častim.
Zdravo, Jack.
Živjeli.
Tvome blistavom povratku.
Max, nemam vremena za piće. Primio sam poruku da su Minimoji u opasnosti.
Reci mi nešto što ne znam. Život nije lak kad si visok 2 milimetra, znaš?
Život nije lak ni kad si visok 5 stopa (1,5m), vjeruj mi.
Popijmo zato za sada i neka traje uvijek i zauvijek.
Max, moram otići do sela Minimoja što brže mogu i trebam tvoju pomoć.
Zar ne možeš doći u moj klub, zavaliti se, kulirati, popiti piće i zatresti guzom
ko' svi ostali? -Max, Selenia je u opasnosti. Molim te, pomogni mi.
Bokti bokca, ti i tvoja princeza.
Dođi, prati me.
Znaš, bilo je nekih vel'kih promjena ovdje otkad si otišao.
Tu je nova glavna faca Zove se Vrana.
Takav je da ljudi postaju nostalgični za Maltazardom.
Katkad.
Možda prijeti selu.
Zato su me Minimoji pozvali da ih spasim. -Ne, mislim da nije tako.
Vrana je babura (insekt). Lijen je. Nikad ne izlazi iz rupe.
Ima vojsku jednoroga koji rade za njega i drže sve u redu. -Kako to misliš?
Sedmo kraljevstvo je zaključano, stari. Pravi, veliki geto.
Nitko ne ulazi ni izlazi bez njegove dozvole. -Nemam vremena za birokraciju.
Morat ćemo pronaći drugi način. -O'ladi, 'K?
Prvo idemo u grad saznat' šta se događa.
Vau. -I ako su Minimoji u ikakvoj opasnosti uskoro ćemo znati.
U gradu nas neće zaustaviti? -Jednorozi su posvuda, ali ostavit će nas na miru.
Kako to? -Kuler Messiah organizira auto-šou izložbe u gradu da sve živne.
Nema biznisa do šou-biznisa.
Pitaj kaj ima... -Cool.
Kaj ima?
Nisam trebao biti tako strog prema njemu. -Samo si ga htio zaštiti. Dušo, uspori.
Ne osjećam se najbolje. -Trebao sam ga slušati više. Uzeti u obzir njegove osjećaje.
Osjećam da mi je muka. Dušo, trebaš usporiti. -U pravu si. Trebamo brzo stići tamo.
Čudne stvari se mogu dogoditi kad je pun mjesec.
Tako je dobar dečko. Jako ga volim. Znaš koliko ga volim, zar ne? -Naravno, dušo.
Oboje ga volimo, ali moraš usporiti ili ćemo imati nesreću.
Nesreću. Moj Bože. Ako mu se nešto dogodi nikad si ne bih oprostio.
Što one rade vani tako kasno, trebale bi spavati! -Dušo, kočnice. -Što?
Kočnice. -Što? -Kočnice!
Ne pomjera se.
Jako mi je žao. Pustit ću vas da prođete.
Ja sam kriv. Oprostite.
Vidiš, rekla sam ti.
Yo, stari!
Da, lijepa glava.
RAJSKA ULICA
Bok. -Bok.
Hej, opusti se. Sada si na sigurnom. Ja sam kralj ovdje. Sve što moraš je izgledati opušteno.
Zašto? -Najbolji način da te ne primijete ovdje je da te svi primijete.
To je čudan koncept. -Naravno. Zovemo ga coolcept.
Vozi sporo. Ruka van. Gledaj kao da si miljama daleko i smij se.
OK. Čemu se smiješ? -Nije bit u tome.
Važno je da svi misle da nisu shvatili vic. Kužiš?
Ne baš.
Pogledaj ovo.
Čemu se on smije? -Ne znam. -Je li netko shvatio vic? -Ne.
K vragu.
Dobro, ti pokušaj.
Čemu se on smije, ha?
Imam nešto na licu? -Da vidimo. Imaš veliki rog nasred čela.
Idioti.
Nisam nikad mislio da se toliko toga događa odmah ispod kuće.
Da si bio prošle godine, nije bilo ničega za vidjeti.
Samo mnoštvo umornih kornjaša. Onda se dogodila velika žetva.
Svi su se obogatili. Prljavo obogatili.
Onda je Kuler Messiaha otvorio par barova da privuče bogataše.
Oni suptilniji su započeli posao globalnim zatopljenjem
i za tren oka ova rupčaga je postala grad svjetla otvoren 24 sata na dan.
Gdje možeš pronaći sve što trebaš.
Volim ovaj grad.
Idemo.
Hej, što možemo učiniti za tebe? -Zapravo...
Savjet, možda? -Iskreno... -Ja ti mogu pročitati budućnost u linijama dlana.
Reci mi što želiš čuti? -Ne znam. -Yo, odbijte. Svi.
Hajde, ne slušaj tu gomilu lažnjaka i žohara.
Ja nisam žohar! Ja sam bogomoljka i mogu predvidjeti temperaturu do najmanjeg stupnja.
Dođi. Moramo pronać' mog rođaka Replaya. On je jedini tip kojem vjerujem.
Replay?!
Hej, druškane. Ispao ti je novčanik. Ne, ja ću, ali moraš se paziti ovdje, jer...
Hej, rođo... -Hej!
Tako je... -Aha...
I...
Hej, dečki, možemo skratiti?
Čujem da ti se tvoj super luster razbio jutros. -Znam.
Znam trgovinu silikonom koja će ti popraviti to za 24 sata. -Znam.
Onaj mali lik tebi zdesna. To je Arthur. Kralj prvog kraljevstva. -Znam.
Znaš da je odlikovan jutros? -Znam, što mi ne kažeš nešto što ne znam?
OK, OK, samo reci. Tko, kad, gdje, zašto?
Ja znam sve tračeve. Tko hoda s kime... -Reci mi o prvom kraljevstvu.
Što se događa? Jesi čuo išta? -Ništa za prijaviti.
Primio sam poruku od Minimoja. Rekli su da su u opasnosti. Znaš nešto o tome?
Sad kad si spomenuo, čuo sam nešto. -Da? -Čuo sam da je velika ličnost
povezana s palačom u velikoj nevolji. -Nevolji? Kakvoj nevolji?
Palača? Princeza?
Prije mladi princ. -Betameche? -Tako je.
Betameche je u nevolji. Što se dogodilo?
Ponestalo mi je love. Dugujem ti. -Ne, ne, ne, ne...
Nema love, nema tračeva. -Daj mi tračeve ili ću svima razglasiti.
Da nosiš periku. -Molim te, nemoj to raditi
inače će se ljudi samo smijati i neću čuti tračeve.
OK, OK, reci mi sve što znaš. -Dobro.
Betamechea su uhitili jednorozi iz nekog razloga.
Kako stvari stoje izgleda da ga vode u Vraninu palaču. -Što?
Kako stvari stoje?
Varalico! Platio sam ti nešto što si vidio iza mene!?
Pobrinut ću se za njega. -Max. Pobrinimo se prije za Betamecha.
Ti im odvuci pažnju, a ja ću ga pokušati osloboditi. -Hej, hej, hej, čekaj!
Odvući im pažnju?
Odvući im pažnju. -Narukvice, narukvice, narukvice...
Lijepe, šarene narukvice! -Hej, Snow!
Šta ima, stari?! -Hej, Max.
Hej, kako je? -Hej, rođo, dugo se nismo vid'li. -Znam, stvarno dugo.
Izgledaš dobro!
Hvala. -Uzimaš ih? -Ne, hvala.
Naočale! Svima trebaju naočale. Uzmite svoje naočale!
Kak' ti je sestra? Gdje ona skita? -Ona je trudna. Skroz dovde. -Opet?!
Pa da. Bit će joj to dvadeseto. -Nemoj zezat.
Mislim da nikada nisam vidio tvoju sestru... ne trudnu.
Hej, hej!
Hej, vas dvojica, mičite se! Maknite se s ulice!
A tvoja mama? -Ona je dobro. Kod kuće je...
Pst, Beta? -Arthure!
Hej, ti!
Nervoza. Kišem od toga.
Arthure, požuri. -Ne, zaključano je. Evo, uzmi moj nož.
OK. -Pažljivo, pažljivo.
Sad pritisni drugo dugme pored velikoga.
Lijepo, ali ovo nije ni vrijeme ni mjesto. -Oprosti.
Savršeno. Stavi ga da radi na rešetku.
Kak' si ti? Kak' je tvoj brat? -On je cool.
Zaradio je i puno para. Ma predivno. -Hej, dečki! Razlaz, mičite se s ulice! Vodite svoje pozdrave drugdje.
Ti si novi ovdje, jelda? -Da, tako je.
Kada dođeš u neko novo mjesto moraš uložiti.
Moraš neko vrijeme saznati što ima, tko je tko, kužiš?
Ja sam u Vraninoj vojsci. Ne moram znati što ima, kužiš? -Nije loše!
Ali ovdje si daleko, daleko od svog malog doma.
Ovo je naš kraj. Zato...
...ako si privržen tom svom rogu bolje se smiri, budi pristojan, kužiš kaj hoću reć', brate?
Da, mislim da kužim.
Lijepo. Sada će te Snow naučiti kako reći zdravo...
...jer izgleda da te mama nikad nije naučila. -Nije. -OK, cool.
Prvo pružiš jednu ruku ovako...
To pokazuje da smo jednakih snaga. Onda prijeđeš prstom ovako što znači pravo i falio si mi.
Beta, a nešto oštro? -OK, OK, OK. Probaj dugme odmah ispod...
Hej, što radiš s time? -Ništa, našao sam ga na tlu.
Daj mi. -OK.
Hej, pazi!
Gubi se. -OK.
Što se dogodilo vašem...?
Nađite mi tog zatvorenika!
Dođite ovamo!
Idemo!
Pravimo se da smo turisti. -Da, baš. Osjećam se lokalcem.
Ondje! -Ne, ovuda! -OK.
Znaš voziti ovo? -Ne može biti teže od letenja na komarcu. -Odlično.
Probajmo na drugu stranu. -Da.
Požuri, Arthure, požuri!
Sretno, K.
O, ne.
Hej, znaš gdje ideš? -Naravno. Ovo je podrum kuće.
Vidio sam nacrte na djedovom stolu.
To ne izgleda dobro. Što ćemo sada?
Daj mi trenutak da razmislim.
Vrijeme je isteklo! -Dobro. Otarasimo ih se jednog po jednog.
Što je to bilo? -Zamka za štakore. -Kako štakor izgleda?
Takoooo!!!
Brže!
Arthure...
Ar... Ar... Ar... Jesi siguran za ovo? -Ne. -OK.
Zažmiri! -OK. -Jedan...
Dva... Tri...
Napokon kod kuće.
Ne još.
Beta, imaš kakvu ideju kako se riješiti ovih parazita?
Skreni!
Što je to bilo? -Princip zamke za štakore. Ali sa žabom.
Ne bježimo im! Možeš to malo brže? -Brzina nije problem, već svjetlo.
Moramo se riješiti svjetlećih crva da se riješimo jednoroga. -OK.
Prepusti to meni.
Oprosti! Oprosti!
Arthure!
Ne gledam. -Odlično!
Tvoj red. -OK.
Pažljivo.
Drži se.
Oprosti. -Neee!
Odlično, Arthure. Uspjeli smo! -Odlično, jedini problem je letjeti bez svjetla.
Arthure!
Imala sam groznu noćnu moru. Sanjala sam da Arthura ganjaju golemi insekti.
Archie?
Dušo, kakvo iznenađenje, ne spavaš. -Što se događa?
Gdje je Arthur?
On je... U vrtu je.
Pustio si ga da se vrati?
Moj Bože.
Ovo stvarno jest noćna mora. -Daisy.
Minimoji su u pravoj opasnosti i Arthur je jedini koji može pomoći.
Ponudio sam da odem umjesto njega, ali odbio je.
Htio je da ostanem i pazim na tebe. -On je anđeo.
Što je s njegovim roditeljima? Gdje su?
Rose? Armand, što se dogodilo?
Armand je htio ići prečicom. -Imali smo nesreću. -Udarili smo kozu.
Udarili smo ovna. -Bila je koza. -Bila je... životinja.
Je li životinja ozlijeđena? -Životinja je dobro. Moj auto je uništen.
Armand, to je samo auto. Barem nitko nije ozlijeđen. -Da.
U pravu si.
Nešto me muči, doduše.
Što? -Nitko od vas nije pitao gdje je Arthur.
Isprva smo mislili da se pretvorio u vuka.
Ali zapravo je nestao.
Prepustit ću tebi to.
Rose, idemo te očistiti. -Možeš li sašiti ovo? -Naravno da mogu.
Armand, popričajmo malo.
Oprosti.
Ne znam točno gdje je Arthur.
Ali znam da poznaje svaki pedalj ovog posjeda i neće se izgubiti.
Znam da sam strog prema njemu ponekad.
Samo ga pokušavam zaštiti. -On je spremniji za preživljavanje od većine gradske djece.
Znam da je pametan.
I vjerujem mu.
Ali...
Ali?
Još uvijek je tako malen.
Ne brini...
Sutra...
...će biti veći.
Dođi, idemo pronaći tvoj auto.
Beta? -Što? -Znaš li gdje smo?
U kukuljici.
Da, kukuljici, a kako ćemo izaći iz kukuljice? -Ne brini, čim osjeti sunce probudit će se.
Onda? -Onda će se otvoriti i mi ćemo...
...ispasti!
Mrzim kad me izbace iz kreveta tako i kad moram započeti dan bez pravog doručka!
O, kuća! -Da. Ali probajmo se vratiti mojoj, može?
Vau, ovo je divno. -Da, i nemoguće za upravljati.
Ide gdje god želi. Očito ne želi ići u moje selo.
Kako silazimo s leptira? -Imamo dvije mogućnosti. Prvo...
...čekamo da sleti, i drugo mi...
...skočimo!
Tako je ljepljivo.
Polakše. Nemoj se mrdati ili ćeš se još više zalijepiti.
Beta, pogledaj. -Arthure, jesi ti gluh ili nešto? Rekao sam da 'oladiš. Smiri se.
Beta, iza tebe.
Bez brige. -To je bilo nevjerojatno. -Nije ništa, zapravo.
Kad sam bio mali radio sam na farmi paukova. Nisu tako veliki i opasni.
Ali su mekani. Mekši od kapljica. Idemo.
Popni se.
Nemoj mi reći da se bojiš paukova. -Obično ne, ali nikad nisam vidio jednog tako velikog.
Ne brinite, to je samo moja žena. Mora da je vidjela pauka.
Kao i svako jutro. -Ondje, u krevetu. Ogroman je.
Dlakav i zurio je u mene velikim, debelim, crvenim očima!
Smiri se dušo. Ti si ta s crvenim očima.
Zar nisi dobro spavala sinoć? -Kako da se uopće naspavam uz sve ove jezovite spodobe okolo?
Pogledat ću. -Pažljivo.
Zdravo. -Da, zovem zbog... -Dobili ste policiju.
Molimo, ostanite na liniji.
Išao sam ja tako svojim putem kad odjednom patrola jednoroga se stvori ispred mene,
s lijeve strane. Hej, inače ja imam prednost.
Tada se selo zabrinulo što si nestao i poslalo mi poruku tražeći pomoć?
Ne, ne, ne... otišao sam iz sela tog jutra. Nitko se ne bi brinuo, barem do večeri.
Zapravo, svi su bili uzbuđeni zbog banketa u tvoju čast. Mislim da nisu ni primijetili da me nema.
To je poruka koju sam dobio, pa ako nisi bio u opasnosti...
...tko jest? -Ne znam. Ali mislim da ćemo otkriti.
Da, što hoćete?!
Halo, hoću ići kući. Betameche, princ, palača, poznato?
Beta, što radiš vani? Nisam ni vidio da si otišao.
Jesi vidio? Nitko ne mari za mene u ovom kraljevstvu.
Evo, hvala za vožnju. Idi sad, bježi.
Dođi. Napokon!
Kod kuće.
Imaš sreće, Betamech što nisi bio ovdje. Propustio si pravu dramu. -Dramu? Kakvu?
Banket je otkazan. Arthur se nije pojavio!
Zamisli? Večera punog Mjeseca. Tvoj otac je bio u takvom stanju, o Seleniji da ne pričam.
Mislim, stvarno, stvarno mu je vjerovala.
Znam da se promijenio od posljednjeg puta kad sam ga vidio, ali...
Ali...
A... A... Arthure? -Liči na njega. -Svetog mi bumbara! To je čudo!
Što?! Arthur je ovdje?
Tako mi svega. Flick? Hajde, idemo. Diži se.
Moramo požuriti. Idemo, idemo.
Moja ceremonijalna odjeća. Naš gost je stigao.
Idemo.
Kakva je ovo vrijeme za dolazak? Moja stol izgledala grozno sada.
Pogledaj! Cvijeće je sva uvenula. Rosne kapi skoro su sva isparilo.
Perchuto, prestani se žaliti! Važno je da je Arthur ovdje, živ i zdrav.
Bez obzira na banket, napravi nam nešto na brzinu? -Ne pravim fast-food.
Ja pravim kulinarske majstorije. -Dobro, napravi nam kulinarsku majstoriju.
Imaš pet minuta.
Piccolo, idi vidjeti ima li u trgovinama išta?
Mamma mia!
Arthure, lijepo te vidjeti, momče! -I vas isto.
Dođi, Arthure.
Mislili smo da si nas zaboravio. -OK, to je dosta. Idemo.
Dječače moj, kako mi te drago opet vidjeti!
Ovdje si napokon. Daj da se rukujem s tobom! -Miro, ostavi ga na miru.
Mladi prijatelju, što ti se, zaboga, dogodilo?
Pa, jučer popodne primio sam S.O.S. poruku urezanu na zrnu riže
pa sam mislio da ste u opasnosti. -Poruku? Na zrnu riže?
To je smiješna ideja.
Mladi moj prijatelju.
Da si pročitao Veliku knjigu pažljivije znao bi da Minimoji komuniciraju samo s lišćem.
Znam, kralju. -I postoji list za svaku priliku. Lišće hmelja za velike zakone.
Brezino lišće za odredbe duge. Lišće kupusa za objave rođenja.
I lišće divljeg oraha za privatne poruke. Moj otac ima kutiju. -Dosta!
Betamech, tišina. -Ali...
Kako god, da smo htjeli poslati poruku za pomoć ne bismo ga urezali na zrno riže
već na biljku buhač. -Da, puno lakše je za nositi. -Da, da, da...
Ali nastavi sa svojom pričom. -Baš kad sam trebao proći kroz teleskop...
oblak je prekrio Mjesec... pa sam odlučio koristiti tehniku stezanja.
Pao sam u Maxov bar gdje sam sreo Betamecha kojeg su zarobili jednorozi.
Sine moj, što si napravio ovog puta?
Odbio dati prednost. -Beta, stavio sam ti narukvicu da znaš gdje je desno, a gdje lijevo.
Znam, samo zaboravljam na koji zglob si mi stavio, lijevi ili desni. -Nema veze!
Nastavi. -Nakon toga smo uhvatili pauka i došli ovamo. -Odlično.
Sve je dobro što se dobro svrši. -Neka svečanost počne.
Pritisnite!
Perchuto, da te upoznam s jednim i jedinim Arthurom.
(Dobrodošao.)
Predivno je. -Ah, samo sam naškrabao. Dobro izgleda, ali okus je kao go... nikakav.
Prinče, čast je vaša.
Što bi htio?
Vrlo lijepo od vas, ali kralju...
...ono što bih zaista htio je podijeliti ovu prigodu...
...sa princezom. -Naravno! Mene budale.
Selenia?! Kćeri?!
Gdje je sada otišla? -Bila je tako razočarana kada mladi princ nije došao...
...da se zaključala u svoju sobu. -Da.
Miro... pokaži mu kamo. -Hvala. Kralju.
Selenia ne živi u palači?
Otkad je upoznala tebe emancipacija je ključna riječ.
Mlada dama inzistira na svojoj neovisnosti. Tako je to s djevojkama ovih dana.
Selenia?
Imam iznenađenje za tebe.
Selenia? Selenia?
Gdje je sada otišla?
Možda mi je ona poslala poruku. Možda je u opasnosti, negdje.
Ne, ne, vidio sam je prije par sati.
Možda je jednostavno zaboravila da je dolazim vidjeti.
Selenia da zaboravi tebe? Ne, ne. To je smiješno.
Reći ću ti kako je provela dan spremajući se za tvoj dolazak nakon čekanja toliko Mjeseca.
Jučer ujutro sunce joj je jedva dotaklo lice i ona se odmah probudila.
Kao što to radi svako jutro umila se...
...zatim proždrla svoj doručak. Kruh i svježi lješnjaci.
Nakon toga je požurila na lekciju pjevanja.
Želi postati pjevačica? -Ne, uopće.
Selenia voli lijepe riječi ali ne želi da pobjegnu s njenih kraljevskih usana bez kontrole.
Ako želiš moje mišljenje, želi ti nešto važno reći a ne želi da je glas iznevjeri.
Fališ mi jakoo!
Fališ mi jakoooo!
Slavuj slovi za najboljeg učitelja pjevanja u cijelom kraljevstvu.
Ali zlobna je stara ptica i Selenia se namučila uvjeriti ga da je podučava.
Zauzvrat mu je morala dati adresu prodavača koji uzgaja crve u jabukama.
Kad se vratila s predavanja grlo joj je bilo tako natečeno da sam joj morao spraviti lijek.
Da joj umirim glasnice.
Bol je ubrzo splasnuo i zaspala je. -Spavala je do večeri?
Ne, dječače, daleko od toga. Provela je veći dio dana u teretani s Gambetom, trenerom.
Majstor Gambeto, koji je balegar i dobrotvor i daleki rođak bogomoljke iako se on kune
da nema nikakve veze s tim određenim ljudožderom.
Selenia rijetko ide na vježbe kod njega
jer njegova iznimna fleksibilnost ne nadopunjuje njegovu osobnost
i njegove vježbe su iznimno teške za pratiti.
Ali princeza je odlučno htjela kontrolirati svaki svoj mišić.
Tada je spavala do večeri?
Da, ali kad je bilo vrijeme odlaska u tranzitnu dvoranu čekati tvoj dolazak,
vjeruj mi, bila je spremna.
Kako izgledam?
Veličanstveno! -Znam.
Izgledala je nevjerojatno.
Odabrala je predivnu malenu haljinu napravljenu od ružinih latica koje je sama izabrala i sašila.
I nanijela je predivan miris vanilije.
Došla je u tranzitnu dvoranu sat vremena ranije.
Što se nije baš svidjelo transporteru.
Selenia, što radiš ovdje? Prerano je.
Onda se udobno smjestila čekajući svog princa na bijelom konju.
Koliko je sati, dobri moj Miro?
Prošla je ponoć, kralju.
Pa, možemo sigurno zaključiti da Arthur neće doći ovog puta.
Nažalost, njen princ nije došao.
Selenia je bila tako tužna da je nisam nikako mogao utješiti.
Ostala je tamo ne pomjerajući se puno sati dok odjednom nije skočila i otišla iz sela,
uputivši se prema velikim ravnicama.
Zašto?
Vjerojatno šaputati svoje jadi povjetarcu, kako bi ih odnio...
...daleko.
To je čitava priča, ili koliko ja znam. -Onda, ako Selenia nije bila u opasnosti
ili Betameche ili selo tko mi je poslao poruku?
Sigurno ti Selenia može pomoći to shvatiti. -Da.
Ako se ikada vrati.
Selenia na kapiji! -Selenia?! -Ako hoćeš...
...možeš ići prvi.
Otvorite kapiju!
Maltazard.
Tako mi svega! -Zadovoljstvo je vidjeti te opet, mladi Arthure.
Zadovoljstvo nije obostrano. -Znam, ali nemoj meni zamjeriti.
Ogrlica koju nosiš oko vrata je podsjetnik da smo svi dio velikog prirodnog kruga, rođače.
Možda pošto smo rođaci možemo postići dogovor.
Dat ću ti svoj život... u zamjenu za...
...Selenijin. -Nee!
Tišina! -Selenia!
Žao mi je, Arthure. Ne tako davno bi me tvoja zamjena možda primamila
ali sada imam bolje planove. Dosta mi je vašeg malog svijeta.
Želim veličinu, želim širinu.
Želim veliko! -Ti si poslao S.O.S. poruku.
Znao si da ću doći pomoći Minimojima i da ću za to morati otvoriti prolaz.
Što će ostaviti put otvoren tebi za povratak i da dosegneš punu veličinu. -Bravo!
Kako pronicljivo od tebe. Da imam slobodnu ruku zapljeskao bih ti.
Nikad nisam čuo tako... zloban plan. -Hvala.
Nije bilo lako i trebala mi je sva moja genijalnost da ga sprovedem u djelo.
Nakon gorkog poraza koji mi je Arthur nanio lutao sam nižim dijelovima neko vrijeme.
Sa jednom jedinom idejom na umu.
Pronaći ću ga i natjerati da plati za svoju drskost.
Krijumčar mjehurićima je spomenuo dobro mjesto s kojega se mogu promatrati
dolasci i odlasci svih ukućana.
Krijumčar je bio u pravu.
Nije mi trebalo dugo da upoznam predivnu Daisy.
Ona me upoznala sa svim čudima vašeg svijeta. Ona nevjerojatna kutija koja proizvodi hladnoću.
I manja koja proizvodi toplinu.
I sva ona hrana koju je donijela od tko zna odakle.
Ali najnevjerojatnija stvar u vezi nje je bio njen stalni humor.
Činilo se kao da sve radi s ljubavlju što je meni posve strani koncept.
Čak i kad je imala svoja oruđa mučenja poredana na pultu
služila su samo da pretvori svo vaše povrće u umjetnička djela.
Bio je to fascinantan spektakl i mogao sam sjediti satima samo je gledati.
Onda sam spazio tvoju... majku!
Nikad nisam sreo primjerak tako spektakularno neprilagođen svojem okružju.
Mama? -Na sreću, tvoj djed, galantni Archibald je uvijek bio tu da drži stvari u redu.
Promatrao sam ga kako popravlja uređaj koji je pravio vatru.
Onaj koji je stvarao sunce.
I onaj koji je stvarao vodu.
Moja želja za osvajanjem je ponovno probuđena.
Ratniku kakav jesam se ponovno vratio njegov apetit.
Ništa i nitko me ne može sada zaustaviti.
Čak ni tvoj otac i njegovi suludi napadi.
Tako sam istruo iznutra da jedini efekt koji je sprej imao je što me lišio par parazita.
Ali tvoj otac mi je otkrio moju jedinu slabost u ovom svijetu.
Moju veličinu.
Tu ti nastupaš.
Sve što sam trebao je biti strpljiv i čekati dan kad ćeš posjetiti Minimoje.
Da se ja mogu vratiti svjetlosnom zrakom, kako si ti to pronicljivo rekao.
Saznati dan nije bilo teško.
Jer kuhinja nije bila samo središte koju su svi posjećivali već je bila i
...savršeno mjesto za prisluškivanje razgovora na katu.
Nisu to ratne boje.
To su vječne boje prirode.
Primljen sam u Sivi krug danas. Večeras je velika zabava.
Lijepo, dušo. -Da, deseti je Mjesec. Minimoji pripremaju gozbu u moju čast.
Sve je išlo glatko.
Sve što sam trebao bilo je čekati tvoj odlazak.
Onda, odjednom, sve se pretvorilo u katastrofu.
Dušo, spakiraj torbe. Idemo večeras.
Ovaj obrat u zadnji tren zaprijetio je uništenju mog plana.
Ideja vegetacije u ovom ormariću još deset Mjeseca bila je nepodnošljiva.
Morao sam napraviti manevar kojim bi Arthur odbio poslušati oca,
a što je bolje od... ljubavi.
Natjerati mladog čovjeka na nešto ludo.
Kako bi se Arthur odupro pozivu da spasi svoju princezu od smrtne opasnosti?
Stoga sam našao nešto na čemu ću napisati i urezao poruku sam.
Ovo je apsurdno!
Svi znaju da Minimoji pišu svoje poruke na lišću.
I samo bi iglica bora bila prikladna u ovom slučaju.
Ispričavam se zbog kršenja etikete, ali nije bilo iglica bora u mom ormariću.
Sve što je ostalo je pridobiti glasnika i uputiti ga u tvoju sobu za dostavu pošiljke.
Onda sam se vratio u Sedam kraljevstava kroz tajne prolaze za koje samo ja znam.
I imao sam sreću naići na ljupku princezu.
Lutala je ravnicama kao izgubljena duša.
Eto, sada znate cijelu priču.
Reći ću vam što će se sada dogoditi.
Koliko je sati, dobri moj Miro?
Pet do podne. -Pravo vrijeme da krenemo do tranzitne dvorane da se... pozdravimo.
Čekajte!
Što je sada? -Želim proći kroz teleskop.
Još jedan? Vi ljudi ne možete ostati na jednom mjestu.
Nakon mene možeš počivati u miru.
Da nisi ti maleni Maltazard?
Prošlo je puno Mjeseca otkad sam te zadnji put vidio. Narastao si. -Da.
I još ću narasti.
Što je toliko zanimljivo u rastu?
Bolje bi ti došlo malo sna. Jesi se pogledao u ogledalo u zadnje vrijeme?
Začepi ti stara ludo!
Ili će tvoj san biti vječan. -Da, gospodine.
Četvrt okreta udesno za tijelo.
Ometi ga. Imam ideju. -OK.
Beta. -Da?
Daj mi nešto što mogu baciti na njega.
OK.
Ne, preveliko.
Tri četvrt okreta ulijevo za um.
Slatko.
Beta, požuri. -Sad ću. -Oprostite, gospodine.
Znate da idete u ljudski svijet, ali Selenia će vas samo usporiti.
Ne brini, ne namjeravam povesti malu napast sa sobom.
Pronaći ću gore mnoštvo koji će mi sa zadovoljstvom služiti.
I jedan cijeli okret za dušu.
Nevjerojatno.
Nisam ništa dirao, samo sam gle...
Je li to vaš teleskop? -Da. -Stvarno?
Jer u vašem teleskopu su mali....
Sa velikim... -To su Minimoji. -Oh, Mini... Minim...
Mini-što? -Minimoji su naša braća.
Oni su vam braća? Stvarno?
Koliko vam je visoka majka? -Naša majka je priroda.
Vaša majka je priroda. Da, to bi objasnilo zašto ste svi...
...a oni su...
To mora da je mehaničar. Odmah se vraćam.
Na poziciju.
Ako bi Njegovo Veličanstvo htjelo krenuti? -Sa zadovoljstvom.
Selenia...
Beta, brzo. -Sad ću.
Ne, ne, ne!
Budi mirna! -Sad! -OK, evo.
Jeste li čuli tu buku? -To vam je mjenjač. -Ne, došlo je iz šume.
No, mislim da će mi trebati tjedan dana. -Tjedan dana?
Ne, moram vratiti sina u školu i moram naći posao.
Mogao bih ubrzati ali će vas koštati. -Treba mi sutra, platit ću koliko hoćete.
Koliko hoću? -Koliko hoćete. -Dogovoreno.
Arthure...
Prinče moj.
Opet si mi spasio život.
Za to služe prinčevi.
Što se dogodilo? Gdje je Arthur?
Ne znam. Nešto je izletjelo iz teleskopa, poput topovske kugle,
ali mislim da nije bio Arthur. Sletjelo je negdje. U šumi.
Ako nije Arthur, što je to onda?
M.
Zli M.
Jedini kamen miljama unaokolo i ja ga pogodim.
Nećeš me pojesti, zar ne?
Prvi zakon prirode: "Pojedi ili budi pojeden."
Zli M je znao da ako pošalje S.O.S. poruku Arthuru, dečko bi učinio sve što može
da pomogne prijateljima, a kada se prolaz otvori
lako je doći na drugu stranu.
Sada je tamo negdje. -Što je s Arthurom? Gdje je on?
Sigurno će se ubrzo pojaviti.
Moj Bože.
Prolaz je uništen.
Arthure? Sljezovi kolačići!
Arthure znam da se skrivaš ovdje negdje.
Arthure?!
Arthure?! Hajde, nemoj se skrivati. Tata se brine!
Arthure, ne ljutim se na tebe, obećavam.
Neću te kazniti.
Hvala Bogu da sam te pronašao.
Ako sada izađeš dobit ćeš veliku vrećicu sljezovih kolačića, samo za sebe, što kažeš?
Punu vrećicu sočnih sljezovih kolačića koji ti se tope u ustima.
Arthure znam gdje si. Izađi smjesta. Za koga su ovi slasni kolačići?
Za mene.
Donijet ću punu vrećicu.
Kako će Arthur pobjeći Maltazardovoj diaboličnoj klopci?
Saznajte gledajući njegove nove pustolovine
u "Arthur i rat dvaju svjetova". Uskoro u kinima blizu vas.
Sync i prijevod: nebojsa66